― Vad är det? ― Nån sorts brännmärke.
― Du kan ha missat nåt. ― Ser man på...!
Hej då, pappa.
― Vad gör du här?! ― Ligger vi med varann kan vi ses ihop.
Vi har donerat pengar till museet till en ny flygel.
― Bara nån vecka kvar. ― Jeanette har flyttat in.
Varför ska jag vara här?
Inte smuggla väskor. Inte köra rally. Det är min son du har i magen.
― Hon utnyttjar dig. ― Hon älskar mig!
Var det första gången? För helvete, Anna! Med Benjamin...!
― Anna! ― Hon hade lite roligt. Nu är det över.
― Vad pratade ni om? ― Hur du drev din syster till självmord.
Brännmärkena är nån form av tecken.
Det babyloniska talsystemet!
Jag har tänkt...på var jag är lycklig. Och det är med dig.
Jag älskar dig.
Så där! Nu kan du gå in.
― Hej, mamma. ― Hej, hjärtat! Hej!
― Skulle inte Håkan hämta? ― Det gjorde han inte.
― Skolan hade ringt er flera gånger. ― Jag har stängt av mobilen.
― Var är Håkan? ― Han skulle till sommarhuset.
― Jag ringer honom. ― Nej.
En dag eller två för sig själv kan vara bra för honom. Och för dig.
― Så kan du ta dig samman lite. ― Mamma...
Han dog. Benjamin dog.
Ja. Men vi är många som behöver dig.
Det finns kopplingar―
― mellan morden på Helle Anker och Lars―Ove Abrahamsson―
― och mordförsöket på kriminal― kommissarie Hans Petterson.
Vi ber allmänheten höra av sig om man sett något vid fyndplatserna.
Anker hittades vid ett bord med tre skyltdockor: en man och två barn.
Petterson var upphängd i en tivoliattraktion.
Korsfäst, eller som en fågelskrämma.
Abrahamsson satt i en utomhuspool med strandleksaker runt sig.
― Vad är likheten mellan offren? ― Det kan jag inte gå in på.
Brännmärkena var siffror.
Babyloniska talsystemet. 3 500 år gammalt.
Ett sexagesimalt system, baserat på basen 60. Inget tecken för noll.
Koden på Morten Ankers kylskåp.
― Ursäkta... Besök. ― Hej.
Jag...tror att jag vet nånting om morden som ni utreder.
― Ja? ― Jag såg presskonferensen på tv.
― Och den första...hon Helle...? ― Helle Anker.
Jag kollade, och det påminner om en holländsk konstnär, Waarheid.
Det betyder "sanningen" på holländska.
Han har ett verk, ett rum med en man―
― och runt honom hänger dockor som föreställer kvinnor och barn.
Vad är poängen?
Verket heter "De perfecte familie", och det betyder...
― Vi förstår vad det betyder. ― Ett annat verk är "The Nightmare".
Det är en fågelskrämma i en hög frön―
― omgiven av döda fåglar som inte har vågat sig fram för att äta.
Fortsätt.
Frank Nielsen har målat tavlan "En dag på stranden".
Ett abstrakt verk, men det heter så. Förstår ni lite hur jag tänker?
Ja, att nån har dödat efter namnen på konstverken.
Med lite fantasi skulle all världens brott kunna få namn efter konstverk.
Om man har en död person som ler lite,―
― så kan man kalla det för "Mona Lisa".
I princip kan man göra det.
Tack för att du kom. Det är alltid bra att få tips.
― Har konstverken nåt gemensamt? ― Nej... Men de ägs av Freddie Holst.
― De är utställda där jag jobbar. ― Jag vill se den utställningen. Nu.
― Du är väl inte allergisk? ― Nej. Tack.
Hej! Jag är Jeanette.
Är det nåt fel på köket i gästhuset?
Hon måste äta, och sällskap är trevligt.
Nån i personalen kan äta med henne.
― Jag ska nog gå. ― Nej. Du kommer och går som du vill.
― Jag ber om ursäkt för min hustru. ― Jag går.
Vad fan är det med dig?!
Ska du lyssna på radio nu?
Åsa, ärligt talat... The silent treatment ― är du tolv år, eller?
Sara och David är med oss i studion. ― Sara, du är klädd för kanotfärd...
Svensk radio...!
Vilken jävla soppa det blev!
Hur länge skuggade du Anna Ekdahl?
Jag fick ett tips om var hon var.
Jag önskar att jag aldrig fått det. Jag har fått dödshot på nätet.
― Tina... Benjamin dog. ― Och hur, exakt, är det mitt fel?
Du tog bilderna.
Tina!
Håll tummarna.
Här har vi "En dag på stranden".
Konstnären lär ha placerat in fyra djur, men jag ser dem inte.
Nehej.
― Hur många...verk har ni här? ― 32.
Har du alla titlar? Kan du skicka en lista?
― Nu! ― Absolut.
― Har vi nåt här? ― Det är det bästa vi har i nuläget.
― Holst, alltså? ― Ja.
― Ni tror det har med min konst att göra? ― Känner du nån av personerna?
― Jag har aldrig hört talas om dem. ― Och ingen har hotat dig på sistone?
Vet ni vad jag sysslar med? Jag gör förlustföretag lönsamma.
― Genom att avskeda folk? ― Ibland.
Ibland säljer jag ut delar av företagen. Lägger ut på entreprenad.
Jag gör det som måste göras. Det är inte alla som uppskattar det.
― Inte pappa. ― Köpte jag hans firma?
― Nej, men en sån som du. ― En sån som jag...
Vi behöver en lista på företag du gått in i.
Javisst. Men det är rätt många. Och lite långsökt.
Säger det här dig nåt?
Det är numret på mitt hemliga konto i Schweiz.
Nej, jag driver med er. Jag har inget konto i Schweiz.
― Ursäkta. Han trycker på blåsan. ― Ingen fara.
Jag gillar att se dig när du rör dig. Får jag inte säga att du är vacker?
― Det klär dig att vara gravid. ― Tack.
― Skönt att det har vänt för dig. ― Det har varit bra ett tag nu.
― Jag följer dig på facebook. ― Wow!
Känns det jobbigt, det här med mig och Freddie?
Jag skulle ljuga om jag sa nej. Men det viktiga är att du är lycklig.
― Är du lycklig? ― Vad är det för fråga?!
En fråga som vi borde ställa oss själva och varandra lite oftare.
Ja, jag är lycklig.
― Har du hört mina föreläsningar? ― Nej.
― Jag har en i morgon. Vill du komma? ― Jag får se. Kanske.
― Tack för lunchen och sällskapet. ― Det var trevligt.
― För helvete! ― Hon sårar dig igen.
Hon HAR ju svikit dig ― hon väntar barn med mannen som krossade dig.
Vänta...
Allt med dig har varit konstigt, men det här går över alla gränser!
― Nån måste faktiskt... ― Du måste ingenting.
Jag blev smickrad av din uppmärksamhet, men det här... Ut!
― Vi är i Danmark. ― Tog du dig hit kan du ta dig hem.
― Jag förstår inte... ― Ut, för helvete!
John kollade upp Claes Sandberg, Freddie Holsts f.d. affärspartner.
Han hade alkoholproblem. Holst fick in honom på rehab.
Sandberg skrev över företaget på Holst ― som sen sålde det.
Sandberg kompenserades inte fullt ut.
Han förlorade all konst.
Tre år senare gifte sig Freddie Holst med Åsa, Sandbergs före detta fru.
Ta in honom.
Jag förstår om ni är skeptiska, men det är det bästa som hänt mig.
Det tog flera år att inse det, och visst, jag har hatat Freddie―
― men lyckan är ett val.
Han stal företaget...
Nej, men han stal en del av vinsten vid försäljningen.
― Du förlorade all konst. ― Ja.
― Och din fru? ― Hon lämnade mig.
― Hon lämnade dig för honom? ― Hon hade lämnat mig i alla fall.
Jag var djupt olycklig, jag gjorde Åsa olycklig och jag drack.
När Freddie svek mig, tvingades jag se vad som var viktigt i livet.
Och du valde...lycka?
Som sagt, det tog tid.
Är du lycklig?
Jag?
Menar du allvar?
― Är du lycklig? ― Definiera lycka.
Lycka är ett varaktigt välbefinnande―
― oberoende av yttre omständigheter, positiva eller negativa.
Okej... Du Jesus, jag tror att förhöret är slut.
― Gillar du det? ― Förlåt, jag blev bara nyfiken.
Klart du ska se barnkammaren.
Vi har gjort allt för att han inte ska sakna nåt.
Jag ser det.
Här.
― Bara till Marc. ― Ja.
― Är nåt på tok? ― Nej.
Det är dumt, men...
Jag har alltid tänkt att mitt barn skulle ha ett grönt rum.
― Det är inte ditt barn. ― Nej, så klart.
Det var inte så jag menade.
Men jag håller med om att grönt är bättre. Och nu är vi två mot en.
― Sparkar han? ― Nej. Jag tror att han sover.
Får jag känna ändå?
Ja... Javisst.
Husrannsakan hos Sandberg gav inget. Vi släpper honom.
― Men alibit är kollat? ― Naturligtvis.
När Helle Anker och Morten Anker mördades, föreläste han.
Ingen koppling till Helle Anker, Hans eller Lars―Ove Abrahamsson.
― Tror vi att det handlar om Holst? ― Han kan inte avskrivas, i alla fall.
Särskilt inte nu.
Här är en lista på företag som Holst har gjort affärer med.
― Nummer fyra nerifrån. ― Andersen T & L.
― Vad läste du? ― När då?
I går, när jag kom. Du sa att du satt och läste nåt.
Varför vill du veta det?
Vi har hoppat i säng, men jag vet inget om dig.
― Jag vill ha det så. ― Varför det?
Alla jag har kommit nära har lämnat och/eller sårat mig.
Okej.
Psychology: The Science of Mind and Behaviour av Nigel Holt.
För nåt år sen saknade företaget kapital, och Freddie Holst gick in.
― Och tog kontrollen över ditt företag? ― Det var antingen det eller konkurs.
Vi hade tur. Men handlar det här om morden? Var kommer Freddie in?
Har han gjort stora förändringar här?
Saga, fortsätt. Jag kommer strax.
Många av sakerna på fyndplatserna finns med här.
Beställningskupongen saknas.
― Vad sa han? ― Åtta har avskedats. Två är varslade.
Man har gjort sig kvitt underleverantörer.
― Så flera än tio har nåt emot Holst. ― Varför tycker du illa om honom?
Jag gillar inte hans typ. Den giriga typen.
Att nån skor sig i en marknadsekonomi―
― motiverar inte avsky.
Kan jag inte bara få tycka illa om karln? Du ogillar väl också folk?
Inte utan anledning.
Hej! Rasmus Larsson. Bra att du kunde komma.
― Det gäller väl hotet? ― Vilket hot?
Har jag missförstått? Saga var hemma hos mig i går kväll och...
― Ja... Det blev väldigt otrevligt. ― Det vill jag gärna höra mer om.
Men först vill jag prata om utredningen―
― som ledde till att du och din man förlorade vårdnaden om Jennifer.
Det är 3323948...
...och 3373951...
...och slutligen en brandbil: 1129833.
När var det...? Bra.
Vart skickades de?
Det fanns en enda order med alla saker.
De skickades till en postbox i augusti.
Vem äger boxen?
Jag förstår inte.
Leksaker från fyndplatserna har skickats till din firma.
Jo, men...till vem?
Alla ni avskedade var väl kvar här i augusti?
De var avskedade, men fortsatte till 1 september.
Vi behöver en lista på anställda, och en på uppsagda och varslade.
― Givetvis. ― Vem tömmer posten?
Oftast Kjell Söder.
Förste man på jobbet dagen efter Helle Ankers död.
― Jobbar han i dag? ― Nej, han har sagt upp sig för att resa.
― När slutade han? ― För drygt en vecka sen.
Dagen du var på företaget var hans sista arbetsdag.
Ni har spolat mig! Hur kan mina foton vara värre än er publicering?
Det är de inte, men Matilda måste få det att se ut så.
Det är kört, jag får inga jobb. Men du kan köpa mina bilder ändå.
Tina! Det går inte, jag kan inte, du är körd.
Jag är ledsen. Verkligen.
― Hallå, det är John. ― Hej! Det är Tina.
Jag hör det. Hur är läget?
Kan du hjälpa mig med ett telefonnummer? Jag har blivit hotad.
Vet du inte vad Rasmus gjorde senast?
― Alla kan göra misstag, Saga. ― Han äventyrade hela utredningen.
― Efter den incidenten... ― Det var ett regelbrott.
Avbryt inte. Efter den incidenten har Rasmus skött sig exemplariskt.
― Alla är värda en andra chans. ― Ska han arbeta med oss?
― Han hjälper mig med nåt annat. ― Vad då?
― Har vi fått fram nåt nytt? ― Nej, inte än.
Var är vi med Kjell Söder?
Ostraffad. Inget samband med offren.
Jag hade hoppats att vi skulle ha kommit längre. Håller du med?
Jag vet inte hur långt du hade hoppats på.
Jag hade förväntat mig mer.
― Saga Norén, länskrim Malmö. ― Det är Lillian.
― Hans ligger i respirator. ― Har han slutat andas?
Ja. De har tagit prover, men de vet inte vad det är.
― Autonoma nervsystemet fungerar inte. ― Ja, men de vet inte varför.
― Det vet inte jag heller. ― Självklart inte.
Jag tänkte att du ville veta.
Ja, det ville jag. Tack.
Tjena, turturduvor. Sa Saga nåt om vart hon skulle?
― Nej. ― Jag går och ringer.
― Kollade du upp det hemliga numret? ― Ja.
Jag brukar inte göra sånt här, men du var ju hotad.
Eva Rosenqvist. Hon har tre abonnemang.
― Känner du henne? ― Nej, nej. Jag bara blev förvånad.
Det brukar vara snubbar som gör sånt.
Hej. Jag sitter med John och Tina och tar en öl. Vill du haka på?
― Nej, jag tycker inte om öl. ― Vi båda kan ju göra nåt annat.
― Jag vill vara ensam. ― Inte sex heller?
Nej.
― Okej. Vi ses i morgon. ― Ja.
― Det var han! Pojkvännen. Benjamin. ― Vad säger du nu?
Tipstelefonen är registrerad på hans mamma,―
― men det är Benjamins telefon!
Varför skulle han tipsa dig?
För att Annas man skulle gå, kanske?
HAN ville att bilderna skulle publiceras, och det ska alla få veta.
Du kan ju inte lägga skulden på en död tonåring.
Ska alla leva med hans självmord―
― och dessutom veta att han var ansvarig?
― Nu tror ju alla att det är mitt fel. ― Du skulle skylla på en död pojke.
Det gör inte din situation bättre, bara alla andras sämre.
― Eva Rosenqvist? ― Ja.
Hej. Jag skulle behöva...prata...
Det var inte mitt fel att din son dog.
Kände du Benjamin?
Nej, jag är fotograf, och han...
Han tipsade mig om en adress som...
Vad menar du med att det inte var ditt fel?
Inget. Jag...beklagar sorgen.
Vänta! Vem är du?
Vänta! Vem fan är du?
Hejsan.
― Vem hittade honom? ― Städerskan.
Jag vill prata med henne sen.
Hon är skakad, men det fattar man ju.
― Slå katten ur tunnan... ― Vad är det?
En lek i Danmark vid fastelavn.
En tunna med en katt...
Barnen slår på den med slagträn tills den går sönder.
― Då ramlar det ut godis. ― Som en piñata.
Varför är det en katt på?
― Förr hade man en levande katt inuti. ― Varför?
Vet inte. Vad händer när den där kommer ner på noll?
Vi hittade den här i hans byxor.
Håkan Ekdahl.
― När sågs han senast? ― I förrgår kväll.
― Vi måste prata med din dotter. ― Är det nödvändigt?
Ja.
I sovrummet. Hon har fått lugnande. Ta det varligt, hon är väldigt skör.
Då kanske du ska prata med henne.
Varför det?
Linn säger att sån interaktion inte är min starka sida.
Är du säker...?
Varför anmälde din dotter honom inte saknad?
Han skrev att han åkt till stugan. Vi tänkte att han behövde vara ensam.
Varför tänkte ni det?
Anna var otrogen mot Håkan. Han hade just fått veta.
Vem var hon otrogen med?
En ung man. Men han är också död, han tog livet av sig.
― Det...har varit mycket nu. ― Ge oss adressen till sommarstället.
En gymnastiksal. En man ihjälslagen med slagträ.
"Slå katten ur tunnan". En klocka som räknar ner. Säger det dig nåt?
Nej...
Jo, klockan. Eduardo Paolozzis "Countdown to disappointment".
― Det betyder... ― Hänger den på museet?
Nej, hos familjen Holst. Vi såg den när vi hämtade den andra konsten.
Tack.
Det stärker kopplingen till Holst.
Tack.
― Vad gör ni här? ― Vi ska måla om.
― Nej, det är nymålat. ― Ja, men nu ska det bli grönt.
Grönt? Vem har sagt det?
Freddie ringde i går.
― Hej! Jag har saknat dig! ― Och jag dig.
Är de okej? Pallar du att vara här?
Freddie är okej, men hans fru gillar mig inte. Men det går bra.
― Vad gör du, då? ― Planerar för huset.
Allt väl, Jeanette?
Jag vill inte ha dig här. Det kan göra Jeanette orolig och hon behöver vila.
Tycker du att hon verkade orolig?
Jeanette är min flickvän. Då får ni tåla att jag kommer.
― 30 000 om du håller dig borta. ― Du skojar?
Max några veckor.
Köp nåt som lindrar saknaden eller...förströ dig med annat.
― 40 000. ― 30 000. Minus 1 000 för varje ord.
― Vad då? ― Det blir 28 000.
Nicka om vi är överens.
Kom igen.
― Hej. ― Hej. Polisen.
― Saga Norén, länskrim Malmö. ― Vad vill ni, då?
― Har du sett den här mannen? ― Håkan, ja. Är inte han här?
― Nej. ― Bilen står på parkeringen.
― Jag ringer hit teknikerna. ― Han var här i går, för...
Han hade besök. Det stod en bil där.
― Vad var det för bil? ― Ingen aning.
Gul var den, i alla fall.
Kjell Söders bil är gul.
Kjell Söder. Vet vi var han finns?
Han hade enkel biljett till Singapore den 8.
― Vet vi om han åkte? ― Inte än.
― Kopplingar till offren? ― Nej.
― Hej där! ― Vad gör du här?
Du vill nog se det här. Brännmärket på offret i gymnastiksalen.
Fyra.
Helt klart koden.
Om varje offer ska ha ett märke i munnen, så återstår tre.
Dödsorsaken var kraftigt övervåld mot kropp och huvud.
Jag vet inte hur många slag han fick, men väldigt många.
Han hade en extra penis i kalsongerna.
Troligen Lars―Ove Abrahamssons.
Saknade Håkan några kroppsdelar?
Två. Båda ögonen.
Nåt annat?
― Inte i nuläget. Några frågor? ― Nej.
Helle Anker ― hjärta. Hans ― hand.
Lars―Ove Abrahamsson ― penis.
Håkan Ekdahl ― ögon.
Kroppsdelarna är nåt annat än troféer.
Vi har ju varit inne på symbolik. Helle Anker är...
...hjärtlös.
― Hans och handen? ― Lagens långa arm.
Ja. Om nu polisen kallas så i dag...
Lars―Ove Abrahamsson ― övergrepp. Håkan Ekdahl, då?
Nåt han sett? Nåt han inte har sett? Nåt han borde ha sett?
Konstverken?
― Har offren koppling till Holst? ― Nej.
Jo, men vi har inte hittat den än.
Vad fan gjorde hantverkarna här?
Det vet du. Jag ville ha en annan färg.
― Precis när hon kommit...?! ― Ja, vi pratade om det.
Så det var hon?! Vad har hon att göra med färgen?
― Det var tråkigt! ― Mitt val var tråkigt?
Ja, skittråkigt, Åsa! Fantasilöst!
Är det nåt mer hon vill att vi ändrar på? Möblerna? Bilen? Mina kläder?
― Håll käften, Åsa! ― Så fan heller!
Håll käften, säger jag!
Det blir bra...
― Vad heter du? ― Emelie.
Hur mår du? Vänta... Vi gör så här.
Du svarar när jag vänder på bladet. Ett―två―tre!
― Bra. ― Bra!
Är jag nån sorts tankeläsare? Nä...
Kan det vara så att folk som går på min föreläsning faktiskt mår bra?
Nä.
Frågan är egentligen ett slags retorisk överenskommelse.
Jag vill höra "bra", och det är också precis vad jag får.
Välkommen.
Pröva nån gång att svara:
"Nej, jag mår inte så bra i dag."
"Jag är faktiskt inte särskilt lycklig just nu."
Hur skulle det kännas? Jobbigt? Kanske lite pinsamt?
Folk vill ju inte lyssna på MINA problem.
Det finns ett alternativ. Svara "bra" ― och mena det.
― Förstod du inte vad jag sa förut? ― Ska jag berätta nåt som du inte vet?
Blåmärken kan dyka upp flera timmar efter dödens inträde.
Om inte offret obduceras kanske det aldrig upptäcks.
Din pappa hade blåmärken på näsvingarna. Blödningar på läppen.
Skador som uppstår om man blir kvävd.
Jag...fattar inte vad du pratar om.
Du var ensam med honom när han dog.
Oroa dig inte. Jag sminkade över det.
Du kan ha öppen kista om du vill.
Du kan tacka mig med middag i kväll.
Två minuter. Gör dig av med henne. Jag väntar vid bilen.
Hej! Kul att du kom.
Tack. Det var intressant. Lite flummigt, kanske.
― Flummigt? ― Lite ovetenskapligt, kanske.
Ovetenskapligt. Jag är ju det levande beviset på att det fungerar.
― Vill du hitta på nåt? ― Ja...nej...jag kan faktiskt inte.
― Flickvännen? ― Nej, hon är ingenting sånt.
― Jag kom till Sverige för din skull. ― Jag har möten inbokade.
Jag trodde inte att du skulle komma. Vi får ta det en annan gång.
Hej.
5 000.
Är du med?
3 200...
...och den här.
― Jag har tråkiga nyheter. ― Har det hänt nåt med Hans?
Nej. Men man har hittat din mamma död.
Det verkar vara självmord.
Hur?
Hon hittades i sin bil med motorn på.
― Det har varit ansträngt mellan er. ― Vad har hon sagt, egentligen?
Du har förlorat båda dina föräldrar på kort tid. Det måste påverka dig.
I så fall vet jag inte hur än.
Säg hur du vill ha det. Gå ner i tid? Ha lite ledigt?
Det vill jag inte. Tack.
Hoppas att du kan höra det här trots att du har blivit sämre.
Nu har min mamma tagit livet av sig.
Precis som min syster Jennifer.
Jag trodde att vi hade det bra, Jennifer och jag.
Men sen...
Hon sa att hon skulle till en kompis, men hon kastade sig framför ett tåg.
Ett vittne definierade lycka i går. Jag kände inte igen mig i det han sa―
― så jag har nog aldrig upplevt det.
Jag kanske miste Jennifer för att jag inte såg att hon var olycklig.
Du måste gå, det är sent.
Jag stör inte, han ligger i koma.
― Besökstiden är slut. ― Jaha.
― Saga...? ― Kan jag komma in?
― Vill du in hit? ― Ja.
Vi kan åka till nåt ställe som har öppet.
Varför kan jag inte bara komma in?
― Det är sent. ― Det är lika sent om vi åker nånstans.
Okej.
Varför har du inte gjort dig av med deras saker?
Det är sex år sen de försvann.
Att slänga dem vore som att ge upp.
Om deras saker är kvar, så...är det som att de kan komma tillbaka.
― Det där är ett irrationellt sätt att tänka. ― Det vet jag väl.
Men jag är inte så rationell när det gäller dem.
Inte alls, faktiskt.
Har det hänt nåt, eller varför kommer du?
Mamma har tagit livet av sig. Istället för att åka hem for jag hit.
Saga...
― Har du inte gjort dig av med nåt? ― Nej.
Om de kom tillbaka skulle de vara för stora för leksakerna.
De kommer inte tillbaka. Det vet jag...där uppe.
Det är bara resten av mig som har svårt att inse det.
Jag måste få reda på vad som hänt dem.
Det var därför du fick utredningen.
Så du är ensam mycket?
Här hemma, menar du? Ja. Eller...
Jag ser dem. Alice och flickorna.
De är här i huset tillsammans med mig. Hela tiden.
Jag pratar med dem och de pratar med mig.
― Är de här nu? ― Bara Alice.
Flickorna sover där inne.
Var är hon?
Där.
Pratar de med dig?
Ja.
Men du vet vad de ska säga?
Ja.
När vi har sex, är det som att du är otrogen då?
Nä...
Nej, det är okej.
― Om vi hade sex, skulle hon se på då? ― Vi ska inte ha sex här.
Men du får gärna sova över.
Flytta på dig.
Vill du ha nåt att sova på?
Nej. Jag kan alltid sova.
Godnatt.
Översättning, textning: Åse Hellerud Svensk Medietext för SVT